USA har bara alstrat tre klassiska författare:
Mark Twain, J.D. Salinger, och mig.
Jag heter Jonathan Flynn.
Allt jag skriver är ett mästerverk.
Snart, väldigt snart,
kommer jag att bli känd.
Vid den här tidpunkten i berättelsen, vi kan kalla det för nuet,
är jag en framstående medborgare av dessa förenta stater.
Jag har ett jobb
och tak över huvudet. Jag har ett uppehälle.
Kanske låter jag dig läsa mitt mästerverk en dag.
Knappmannen, även känd som Christopher Cobbs bekännelser.
Det är en klassiker.
Det här är inte hans berättelse.
Eller jo, men han berättar den inte.
Det gör jag.
Jag är Nick Flynn, hans son, och jag försöker bli författare.
Inte just nu.
Just nu försöker jag att...
Vakna.
Hör du, vakna.
I hela mitt liv har min far varit frånvarande.
En icke-närvaro. Ett namn utan en kropp.
Tänk om han inte kommer?
Han kommer.
Hur vet du det?
För om han inte kommer den här gången,
så dödar jag honom.
Hur ska du hitta honom för att döda honom?
Jag har mina metoder.
Kan vi köpa glass om han inte kommer?
Här kommer bussen. Här kommer han.
Nej, det är inte han.
Han måste vara där bak.
Vilken sorts glass vill du ha?
Choklad.
En del av mig visste att han skulle dyka upp en dag.
Om jag stannar på en plats tillräckligt länge så hittar han mig.
Det är så man ska göra när man gått vilse.
Men vad gör man om båda är vilse
och båda väntar på samma plats?
Hej, raring.
Hej.
Jag är helt slut.
- Hur var flygturen? - Oavbruten turbulens.
Nick, vad gör askkoppen vid sängen?
Förlåt.
Läppstift?
Du är en jävla idiot.
Det var du som sa att vi inte hade en framtid.
Jag undrar varför. Den här är din!
Den här är din.
- Och den här är din! - Okej.
- Och den här är din. - Okej.
- Min bok. - Och Yates.
- Mer Yates. - Okej.
Oj! Du är så beläst.
Okej. Okej!
Jag betalar för spegeln.
Så fort jag skaffat ett jobb.
Förlåt.
För vad? Din fullständiga otillräcklighet som människa?
Ja.
Du varnade mig.
- Oroa dig inte, du är tillbaka. - Hej.
Tillbaka i händerna på en mästerlig historieberättare.
Ja, ja, dra åt helvete.
Jag gillar barn och små djur.
Vad jag inte gillar är bögar och svartingar
som försöker knulla en i röven hela tiden.
Men mer om det senare.
Det jag är, och alltid har varit, är en konstnär.
Håll käften.
Håll käften. Håll käften.
Håll käften! Håll käften!
Håll käften!
En vän till en vän kände några typer som hyrde en hel byggnad,
en före detta strippklubb som hette "Goda Tider".
Tyvärr var det inte goda tider för alla,
till exempel studenten som hittades
i dörren knivhuggen till döds tre år tidigare.
Goda Tider
Jag vet inte vad jag ska säga.
Det är nåt du måste komma på.
Varför vill du bo här?
- Låg hyra. - Vänta lite nu.
Har du ett jobb?
Nej. Jag har sparat lite pengar. Jag jobbade som elektriker,
men nu letar jag efter ett nytt jobb.
Elektriker?
Kan du få det här att se ut som ett rymdskepp?
- Ivan. - Ja.
Vilken typ av anställning är du intresserad av?
Nåt annorlunda, nåt mer meningsfullt.
Vad betyder det?
Jag vet inte.
Är det namn på strippor?
Ja. Hyresvärden tillhör maffian och lämnade allt som det var
när FBI stängde ned stället.
Nån familj?
Sluta förhör honom.
Jag är ledsen, men min senaste rumskompis
lät hela sin familj från Kambodja sova i vardagsrummet.
Nej, min mamma är död, och jag har inte hört från min pappa på 18 år...
- Perfekt. - Avgjort.
Så är ni två...
- Nej. - Nej. Okej.
Denise, sa inte du att de anställer folk på ditt jobb?
De brukar göra det.
Bra. För jag tror att Nick letar efter ett jobb.
- Låt honom vara. - Var jobbar du?
Harbor Street Inn. Känner du till det?
- Nej. - Det är ett härbärge för hemlösa.
Det låter intensivt. Är du filantrop?
Nej, jag är misantrop, men jag jobbar på Harbor Street.
Vad gör dig till misantrop?
Det skulle du vilja veta, va?
Ja.
Ibland, inte så ofta men ändå,
plockar jag upp en kvinnlig passagerare och vi inleder en konversation.
Jonathan.
- Jonathan. - Ja.
Kan vi vara lite realistiska?
Okej.
Men visst har vi kul, raring?
Absolut.
Vilka är det här?
Det är min fru och mitt barn.
Lyssna på den där skiten.
Är du gift?
Skild, för längesen.
Jag ska se till att få hem dig.
Jag lät mätaren vara på. Det blir 240 dollar.
Tyst!
Jag kan inte ens tänka längre!
Ursäkta mig.
Öppna!
Idiot.
- Hej. - Hej.
Jag hoppades att du skulle vara här.
- Varför då? - Så att jag känner nån.
Vi känner väl inte direkt varandra?
Nej, visst.
Jag är inte intresserad av en relation.
- Va? - Jag är inte intresserad av en relation.
Okej, jag klarar mig.
Okej.
Telefonsamtal.
Vem är det?
Din pappa.
Vem?
Din pappa, som du ju inte sett på 18 år.
Det här är Nick.
Är det här Nicholas Flynn?
Ja.
Nicholas, det här är din far, Jonathan Flynn.
Är det?
Ja. Jag har en fråga. Har du bil? En pick-up?
Det har jag faktiskt.
Jag hörde det.
Från vem?
Din farmor nämnde det för några år sen.
Du minns väl din farmor?
- Ja. - Bra.
Nu vill jag att du hoppar in i din bil och kör hit.
- Ursäkta, sa du att du är min far? - Det stämmer.
Jag blev vräkt och vill att du kommer hit och hjälper mig flytta mina saker.
Hur fick du tag på mitt nummer?
Nummerupplysningen. Lyssna noga på mig.
Jag sitter bakom en dörr med en hagelbössa.
Jag väntar på att handtaget ska vridas om.
Kom hit nu.
Det är väldigt lockande.
Det har du jävligt rätt i.
Allt är ditt. Du är min enda arvinge. Jag vill att du ska ha allt.
Har du en penna?
Jag vill att du skriver ner adressen.
Vad gör jag här?
Vad du gör här? Vi, då?
Tack för att ni kom.
Visst. Ska vi vänta här? Eller vill du att vi ska...
Vem är det?
Det är Nick. Nicholas.
Kom in, det är öppet. Kom in.
Jag kommer strax.
Jag uppskattar att du kom, Nicholas.
Vi är här på jorden för att hjälpa andra.
Ja.
Vi är här på jorden för att hjälpa andra, Nicholas.
Jag sörjer vår gemensamma förlust.
Jag föddes till författare, precis som du.
Kom ihåg detta. Jag är en klassisk berättare. En stor författare.
- Jag tror att jag vill bli författare. - Jaså?
Pappa är författare, eller hur?
Vad får dig att tro det?
Det står det här. Det står: "Arbetet med min roman går bra.
"Jag kommer snart att få nobelpriset i både litteratur och poesi.
"Utan tvekan."
Vet du var brevet skrevs?
I fängelse.
Varför sitter han i fängelse?
Mellanstatlig transport av stulna värdepapper.
- Vad är det? - Han löste in förfalskade checkar.
Han stal tusentals dollar.
Hur mycket av det fick vi?
- Noll. - Inte ett skvatt.
- Inte ett dyft. - Inget.
- Nada. - Niente.
Har du sett min basebollhandske?
Om du hade den i röven så skulle du veta var den var.
Nå? Tänker du komma in?
Trevligt att se dig, trots omständigheterna.
Vilka omständigheter?
Omständigheterna är
att jag hade en meningsskiljaktighet med min värdelösa hyresvärd.
Varför vet jag inte.
Han drog in polisen i det,
och nu tvingas jag flytta.
Flytta var?
Jag överväger mina alternativ. Jag är en eftertraktad gäst.
Vet du varför?
- Nej. - För att jag är en utmärkt historieberättare.
Men tills jag hittar nåt nytt
måste jag magasinera mina saker.
Geväret får inte följa med i bilen.
- Va? - Hagelbössan.
- Hagelbössan? - Ja. Du sa att du hade en.
En hagelbössa. Vem sa det? Jag avskyr eldvapen.
Missförstå mig inte, jag kan försvara mig.
Låt mig bara...
- Ser du den här? - Ja.
Om nån jävlas med mig när jag kör eller går på gatan.
Rakt i huvudet. Då sänder man ett budskap.
Jag skulle vilja ta hyresvärden
och köra upp den här i röven på honom.
Denna hyresvärd, denna säljare, denna jävla utnyttjare...
Så bra. Kan du lägga undan den där?
Jag skulle vilja ta den här och...
- Snälla? ...köra upp den i röven,
vrida runt den, dra ut den,
och slita ut hans inälvor, för helvete.
Du fattar vad fan jag menar.
Det var min första fru, Jody.
Jag vet vem det är. Hon var min mamma.
Jag vet att hon var din mamma.
Hon var världens vackraste kvinna.
Hon var mitt livs kärlek.
Hon var mitt allt.
Om hon hade levt idag hade vi varit tillsammans.
En sån tragisk olycka.
- Vilken olycka? - Vilken olycka?
Olyckan som avslutade hennes liv.
Det var ingen olycka. Hon lämnade ett brev.
Nämnde hon mig?
Nej.
Hon var inte nån stor brevskrivare.
Okej, Nicholas. Ska vi börja?
Ta alla grejer och släng det i en låda.
Var rädd om målningarna.
Särskilt den och den där, och den på väggen.
Var rädd om grejerna. De är värdefulla.
Jag vill att du ska ha den här. Det är en Jackson Pollock.
Han var en vän.
- Nej. Det kan jag inte. - Nej, jag vill att du ska ha den.
Okej, tack.
Tänker du hjälpa till med dina grejer?
Jag önskar att jag kunde, men jag lider av dödlig flebit i båda benen.
Var försiktig med lådorna. Det är manus.
Manus.
Är det dina vänner?
Jag antar det. Ja.
En bög och en svart pundare?
Lycka till då.
Jag måste sticka och jobba nu.
Kan du låsa hänglåset när du är klar?
Ja. Vänta. Så du kör taxi?
Det är ett utmärkt sätt att lära sig om olika människor.
Och vad är ditt kall?
Mitt kall?
Jag har haft många olika jobb.
Jag trodde alltid att du skulle bli författare.
Jag skriver faktiskt. Ibland. Jag försöker.
Att försöka skriva finns inte.
Antingen skriver man eller inte.
Du måste ta varje möjlighet att utöva ditt hantverk.
Jag vet att du har ärvt lite talang från mig,
för jag är en verkligt stor författare.
Jag ska visa dig nåt.
Jag har ett brev från Viking Press.
Du har väl hört talas om dem?
- Ja. - Titta här. Titta på den frasen.
"Din bok är en virtuos uppvisning av personlighet.
"Tyvärr skulle dosen döda tåligare läsare än vi har."
"Virtuos uppvisning", Viking Press.
Det har varit väldigt trevligt, Nicholas.
Men, du...
Okej.
Behöver du nåt? Utöver Pollocken?
Nej.
Okej. Au revoir, då.
Varsågod.
Ingen orsak.
Din pappa är en mardröm.
Vad är det?
En jävla målning av Jackson Pollock.
Jackson Pollock? Herregud!
Pollock stavade sitt namn fel när han signerade den.
Sen gav han mig en present,
en Jackson Pollock-målning.
Och jag, min idiot, trodde att den var är äkta.
Efter att ha funderat i 18 år har jag lärt mig en del om min far.
Han är rasist, homofob och helt jävla galen.
Kan du nå honom? Om du skulle vilja?
Jag vet inte om jag vill träffa honom igen.
Jag vet inte vad jag tycker.
Jag kan inte riktigt känna efter.
Var det därför du ringde mig?
För att kunna känna efter?
Vill du sticka härifrån? Du är vacker.
Inget sånt. Vi är vänner nu.
Är vi vänner?
Ja.
Jag menar, det var kul att ligga med dig, men...
- Tack. - Jag vill inte ha ett förhållande.
Alltså är vi vänner.
Okej. Tack för att du berättade.
Varsågod.
Du borde fundera på att jobba på Harbor Street.
Varför?
Mitt mentala tillstånd var ganska dåligt när jag började där.
Jag gillar att jobba där.
Berätta om ditt dåliga tillstånd.
Vill du ha en till?
Läget?
Hur är det?
Hur hörde du talas om jobbet?
Denise, en vän till mig, jobbar här.
Okej.
Varför vill du jobba med hemlösa?
Jag vet inte.
Vi är här på jorden för att hjälpa andra, eller hur?
Det var nån som sa det.
Vem?
Vem? Ingen.
Jag ser hemlösa överallt.
De verkar bli fler och fler.
Det verkar så.
Jag vill väl ha ett jobb som betyder nåt.
Nåt som inte får mig att förakta mig själv när jag kommer hem.
Så du föraktar dig själv?
Jag vet inte. Visst. Gör inte alla det?
Jag föraktar inte mig själv.
Jag brukade vara gäst här.
Sen jobbade jag här. Jag hade en permanent säng.
Sen flyttade jag ut.
Jag fick ett byggjobb, blev förman.
En dag kom jag hit för att ge nåt tillbaka.
Jag har kommit en bra bit upp,
men det går fort att falla.
Jag har inte råd att hata mig själv. Förstår du vad jag pratar om?
Du vet inte vad jag pratar om.
Men det är lugnt.
Jag kan sätta dig på reservlistan.
Om vi behöver nån, så ringer vi.
Tack.
Varför kallar de dig för Kapten?
För att jag är Kapten.
Okej.
Kom över med det nu.
Okej, vi hörs.
De ringde från Harbor Street Inn. De vill att du kommer ikväll.
Ikväll?
Det var olika typer av människor som jobbade där.
Det fanns religiösa.
Jag vill leva mitt liv som Jesus gör.
Och jag hatar mina rika föräldrar.
- Kan ni lägga dem här? - Det fanns punkare.
Checka in, sir, så tar vi dig till kliniken sen.
Stället är tufft.
Och lönen är inte dålig. Nästa.
Det fanns exfångar.
Okej, nästa. Killen skulle skjuta mig.
Jag vände sidan till, för det är så man gör.
Vänder man sidan till så blir man skjuten i armen.
Jag spände mina biceps och tog kulan.
Sen tog jag pistolen från honom och jag liksom...
Rakt i huvudet, sen var det...
Jag fick försvinna ett tag efter det.
Okej, upp med armarna.
- Joy har varit missbrukare och prostituerad. - Så där, raring.
Nu är hon som en mamma för killarna.
Om några år
sitter hon tyvärr med en hagelbössa i knät
och dealar och röker crack igen.
Det är svårt att förbli förändrad.
Jag börjar med att jobba i buren och dela ut sängbiljetter.
Jag tar hand om folks värdesaker och låser in dem över natten.
Det är fredag och löning. Många gäster har jobb.
Det finns mer pengar att lägga i kuverten.
- Kom igen. - Hör du!
- Luften är tjock, unken och luktar svett. - Lägg av.
På fredagar är fyllona bullrigare.
- Rör på dig. - Varför tar du alltid på mig?
För att du står stilla.
Varenda dag står jag i kön och du är på mig i röven.
- Jag kanske borde hjälpa till. - Nej. Inte än.
Det är ingen enkel balansgång.
Det gäller att veta om man ska ingripa eller låta bli.
Hör du, lugna dig!
Skit också.
Jag kan inte avgöra det än.
Kan du känna efter nu?
Ja, det gör jävligt ont.
Du kommer få en redig blåtira.
Du sa inte att det var sånt drag.
Det är beroendeframkallande. Se upp, annars blir du kvar för gott.
Hur många av dem kommer på fötter igen?
Det vet jag inte.
Men jag vet att om ett år
så är 100-150 av de som varit här döda.
Vi tar dem på vägen ned. Nästa hållplats är bårhuset.
Hej. Stadige Ray, som vanligt.
Jonathan, hur är det?
Jag tänkte att jag kunde sova över i natt.
Jag är tillfälligtvis mellan boenden.
Grejen är att Claires mamma är här. Hon sover här.
Det är okej. Jag kan sova på soffan.
Nej, det är där hon sover. Vi renoverar gästrummet.
Hon kan väl ge fan i soffan och låta mig ligga med henne.
- Är hon trevlig? - Ja. Har du träffat henne?
Hej, raring!
Det är väl inte på grund av den där julgransbranden?
Nej. Det är historia.
Precis, det var riktigt kul. Det måste man medge.
Ja. Det var kul.
Visst, okej. Hälsa så gott till Claire de Lune.
Jag ska prova med Dugan.
Han tjatar alltid på mig om att komma och underhålla honom
och hans olyckliga fru.
Dugan har flyttat till Florida.
Till Florida? Vad fan då för?
Jag vet inte, vädret.
Vädret.
Okej, det får väl bli min svit på Ritz.
- Jag är ledsen. - Okej, Ray.
- God natt. - Okej. God natt.
- Ta hand om dig. - Hälsa frugan.
Glöm inte att skriva.
Jo, jag ska skriva. I fängelse.
Ray?
Jag kommer.
De närmaste veckorna bodde jag i min taxi.
Hyrde den 24 timmar om dygnet, sju dagar i veckan.
Det är ett underbart liv.
Man skiter på busstationen,
och duschar på YMCA.
Men det är ingen barnlek. Taxichaffisar blir skjutna varje kväll.
Rakt i halsvenen. Rakt i den jävla halsvenen.
Jag trycker ned den i halsen och sliter ut innanmätet.
Skynda på!
Polisen sa att jag kört på nån eller nån jävla grej.
Vad svarar man på det?
Nu har jag har inget körkort, ingen taxi, ingenstans att sova.
Jag borde kanske börja på en ny bok, En Idiots Memoarer!
En jävla idiots memoarer.
Efter buren jobbar jag med hushållet.
Det är intensivare. Man är inte skyddad av ett stålgaller.
Ta en kopp, ha en bra dusch.
Vi ses i varmrummet om tio minuter.
Om jag inte är där, ta av dig kläderna och börja ensam.
Okej.
Varmrummet luktar upphettad svett, snabbt fermenterad.
Ursäkta mig.
Jag behöver ett par nya byxor.
Inga problem. Jag kommer strax.
Hur vet jag vilken storlek han har?
Du frågar honom.
På Harbor Street skriver man upp dagens händelser i en loggbok
och sen läser man upp dem på kvällen.
Han bits inte.
Jag tar tillfället i akt att öva.
"21.10: Isaac Clegg föll ur sängen, och sängen föll på honom.
"Ett fyllo får lätt sår,
"deras blod flyter friare, uttunnat av spriten.
"Sjuksköterskan har gått för kvällen och Isaac är ovillig att ta sig till sjukhuset.
"Jag gör ett försök att plåstra om honom."
Jag ska vira det runt dig. Går det bra?
"21.30: Jag lyckades övertyga George D. att sitta still för den månatliga avlusningen."
Min kära familj, de halshögg mig, deras älskade drottning.
Jag älskade dem. De var mina vänner.
"Lössen frodas så väl på Georges kropp
"att man kan se dem snabbt krypa över honom."
Jag skulle aldrig skada dem.
Jag skulle aldrig döda dem.
Det är okej. Jag fattar, George.
Men de halshögg dig, eller hur? Så varför inte?
Det är rätt beslut, George.
"Inget på härbärget får mig att förstå mitt syfte bättre
"än när jag dödar insekter på en hemlös mans kropp..."
Okej.
Då tvättar vi dig.
"...att klä upp honom i donerade, bortvalda kläder,
"och att nästa dag se honom skrattandes bredvid en brinnande tunna."
Okej, Nick. Väldigt uttrycksfullt.
Jag gillade det där med att Isaac var ovillig att ta sig till sjukhuset.
Tack.
Ska vi låta nästa person läsa sin post?
"22.00: Slagsmål vid läsplatsen.
"22.30: Wally G. ertappades rökande i sängen."
Jag konfiskerade ciggen.
Turnummer 41.
Vad ska du göra efter jobbet?
Inget.
Tack.
Jag trodde att vi bara var vänner.
Håll tyst.
Vad är det här?
Bara gamla brev.
Är de från din pappa?
Satt han i fängelse?
Han löste in förfalskade checkar
när han inte skrev den stora amerikanska romanen.
Härligt.
Är alla de här från din pappa?
Ja.
Det finns typ hundra brev här.
Är den här din?
Läs inte den.
"Packad, säger jag.
"Tankad, dragen, dyngrak, vinglig, förvirrad, på lyset,
"fyllebult, fylleilsk, fyllerolig,
"slarvigt full, lyckligt full, gråtfull, blindfull, dödsfull,
"seriös drickare, hård drickare."
Vad är det här?
Inget. Lite poesi. Det är skit.
"Förgiftad, bombad, splittrad, redlös, förbenad, fördärvad, fossiliserad,
"plakat, stupfull, benlös, aspackad, dyngad,
"under bordet, blixtfull,
"nedsupen, söndersliten, uppsliten, förstörd."
Muntra grejer.
Ingen kommer nånsin att läsa det.
Jag gjorde det precis.
Kom tillbaka till sängen.
Vad får jag då?
Kära herr president.
Mänsklighetens verkliga studie är människan.
Ortega y Gasset definierade genialitet som ens förmåga att uppfinna sitt yrke.
Jag är författare, poet, en berättare.
Biblioteket stänger om tio minuter.
Om nuet förebådar de kommande åren
kan USA se fram emot generationer av
chefer som inte kan stava sina egna namn.
Er tillgivna, Jonathan R. Flynn.
Ge mig det. Det är min egendom, din apa.
Tack.
Ikväll ska jag göra bankärenden efter stängningstid.
Jag deponerar en check på 750000 dollar,
som jag fick i förskott för Knappmannen.
Det är en klassiker.
De ska göra en film om mitt liv.
- Ursäkta mig? - De ska göra en film.
Nån, bakom väggen.
Ska de?
Vem fan skulle vilja göra en film om ditt liv?
Det skulle vara en tråkig, onödig skitfilm.
ÖPPETTIDER
Varsågod.
Du får ta ut det, Eric.
- Vilken trevlig överraskning. Tack. - Ingen orsak.
- Dawn får dagen att gry. - Det gillar jag.
Jag ska skriva en dikt om dig, Dawn.
Vad gullig du är.
- Skål. - Skål.
Dawn...
Han har sett det förut. Uteliggare som fulla breder ut sig.
Men han har aldrig stått över ventilerna,
låtit den varma luften sippra in i kläderna.
Luften sugs ut ur biblioteket.
Även under de kallaste nätterna är det för mycket värme där inne.
Ventilerna är ännu ett fängelse.
För när man har kommit dit, tar man sig inte därifrån.
Ett steg bort väntar kylan, som är dödlig
nu när du är blöt av ånga.
Ventilen är ett rum av hetta utan väggar.
Min pappa är en osynlig man i ett osynligt rum,
i den osynliga staden.
Jag uppskattar hjälpen, sir.
- Kalla mig Carlos. - Okej. Carlos.
Så, Jerry, hur många nätter har du varit hemlös?
Bara en natt. En dålig natt med frugan.
- Det är allt som krävs. - Det stämmer.
Läget, Nick?
För de nya: Inga flaskor eller vapen, okej?
Okej, du är grön.
Upp med armarna för mig, sir. Tack.
Okej. Kliv fram.
Jag skulle vilja ha ett rum för kvällen.
Vill du ha en säng?
Det får duga för tillfället.
Vilken trevlig överraskning. Är du anställd här nu?
Ja, jag är anställd här.
Du har mitt godkännande. Vi är här för att hjälpa andra.
Du måste få ihop fantastiskt material.
Delar du ut biljetter, eller vad?
Tack så mycket.
Om ett enkelrum blir ledigt, så vore jag tacksam.
Vad står på?
Min pappa är här.
- Va? - Min pappa är här.
Han sover här, han är gäst ikväll.
- Herregud. - Skit.
Din pappa sover här. Din egen pappa.
Nick, ingen har mer otur än du.
Tack, Carlos. Kan du hålla tyst om det?
Oroa dig inte.
Hör du, Nick. Känner du för att gå hem ikväll?
Nej. Hur så?
För att din pappa är här.
- Du hörde om det. - Ja.
Vem mer vet?
Vi är på din sida.
Jävla Carlos.
Du kan ta ledigt. Jag hittar en reserv.
Nej.
Det är mitt jobb. Jag jobbar här.
- Då går vi. - Följ med mig.
Underslafen.
Nicholas.
Intressant utsikt.
Jag trodde att du sov hos en vän.
Det sket sig. Jag sov i taxin ett tag,
men det går inte längre. Så jag har sovit al fresco.
Al fresco? Menar du utomhus? Hur länge?
Tre veckor eller så.
Se inte så allvarsam ut. Det är en stor chans för mig.
Vadå för en chans?
En chans att frysa ihjäl?
En chans att se hur den andra halvan lever.
De fattiga, de nedtryckta.
Jag gör samma sak här som du, jag samlar material.
Nej, jag samlar inte material. Det här är mitt liv.
Livet är att samla material.
Det gillar jag. Hjälp mig att komma ihåg det.
Jag får inte ens ha min egen penna här.
Kan du göra nåt åt det?
- Nej. - Har du inget att säga till om?
Ledsen.
Hur som helst, mitt skrivande går extremt bra, för övrigt.
Jag är nästan klar med omarbetningen av kapitel 37.
Kanske låter jag dig läsa det nån gång. Det är en klassiker.
- Du kan inte stanna här. - Varför inte?
För att jag jobbar här.
Oroa dig inte. Det är bara tillfälligt.
Jag vill inte störa ditt liv det minsta.
En vän vill att jag ska flytta till Florida.
Han har ett gästhus och ett jobb åt mig där.
Okej. Florida låter bra.
Under tiden
är det här en bra chans för oss att ta igen förlorad tid.
Ödet har fört oss samman för en kort stund.
Låt oss vara tacksamma.
Tack igen, hör du.
Säg till om det där inte funkar.
- Säg till, okej? - Okej.
Okej.
Du kan låta honom sova här i några dar.
Nej, det kan han inte.
Undrar om Florida-grejen är sann?
Jag hoppas det, för din skull.
Bara gräs, va?
Ursäkta?
Du säljer bara gräs, va?
Ja, bara gräs.
Han är ju din pappa.
Jag har haft fadersfigurer.
Okej, Nick! Håll ögonen på bollen.
De är borta, allihopa.
Otroligt vad som kan hända med människokroppen.
Hör du! Vad fan visar du honom?
- Hej, raring. - Vad fan, Travis?
Plocka upp det! Kom igen, jag vill prata med dig.
Han verkade för ung för att köra.
Du kunde ha dött. In med dig!
Tack så mycket.
Varsågod.
- Ha en bra dag. - Du med.
Mamma hade många olika pojkvänner när jag växte upp.
Kom igen, grabben. Bra jobbat.
Men en pappa hade jag aldrig.
Som tur var, hade jag en mamma.
Vem kastar du boll med?
Ingen. Mig själv.
Hämta din handske.
Älskling, jag är helt slut.
Okej.
Jag hämtar min handske. Se upp!
- Snyggt. - Tack.
- Jag kommer strax. - Okej.
- Du lyssnar ju inte på mig. - Jag lyssnar.
Han stal 30 dollar från mig.
Jag förstår det. Du, Nick!
Jonathan bad mig ge dig det här brevet.
Är han nån slags känd författare?
Ja, det är därför han bor på Harbor Street.
Kära Nick, stort tack för ditt varma välkomnande.
Jag måste säga att du verkade nervös.
Författare, speciellt poeter, är särskilt benägna att bli galna.
Hej, gullet.
Okej.
Det finns en tydlig koppling mellan kreativitet och manisk depression.
Det enda viktiga är dock att utföra arbetet.
Det är ingen skarp smärta, utan en dämpad. Jag har inte ätit på två dar.
Rakt in och nerför trapporna.
De flesta av de som är här
är skuldsatta tiggare och pederaster.
Dessa pervon skulle inte klara en sekund i fängelse.
Alla är homosexuella. Jag föraktar dem, och de föraktar mig.
Jag vet vad jag pratar om. Jag säger som det är.
Jag satt inte inne med korgossar,
- det är ett som är säkert. - Nästa.
VARNING!
Tack.
Hej.
Ser du?
Bli aldrig författare.
Runt hörnet till höger, följ korridoren.
- Du vet vart du ska. - Vad har hänt med dig?
- Jag mår bra. - Bra? Du borde vara på kliniken.
Du skulle se de andra kuksugarna. Det här är ingenting.
Förresten, jag har nåt till dig.
Från en författare till en annan.
Finns det en skräddare här?
Nej.
Jag behöver en ny rock.
Okej.
"Ser du?" "Ja."
"Bli aldrig författare."
Jag kommer inte att vara där.
Men jag kommer nästa gång.
Okej.
Hej.
Du säljer inte bara gräs, eller hur?
Passa händerna. Passa händerna.
Varför ska en stor författare utsättas för sån här jävla förödmjukelse?
Så ja.
- Vad gör du? Det är min egendom. - Kom igen, ut.
Det är min egendom.
Bögjävel.
Lugn nu.
Jag ska förvandla den här skitvärlden.
Jag ska förvandla den med ett jävla ord!
Han kommer att bli kvar där.
Det har gått flera veckor.
Vad ska jag göra åt det?
Skaffa ett annat jobb?
Du,
vill du ta lite kola?
Jag föraktar kola.
Det förvandlar folk till skitstövlar.
Men ta du, om du vill.
00.30: Floyd Perkins rapporterar fysisk dispyt.
Rapport avslutad.
02.00: Skiftbyte. Brian får tillåtelse att gå.
19.00: Jon Flynn ertappades med att försöka smuggla in en flaska.
Först var han aggressiv, men lugnade ner sig och fick en varning.
Blev han inte utslängd?
Det är kallt där ute.
Han bad mig ge dig ett brev.
Nick,
igår på Harbor Street, när jag väntade på att klockan skulle bli 20.00...
Jag tänkte att om din fina mor varit vid liv,
och om hon kunnat se det här,
att hennes son arbetar på Harbor Streets härbärge och att hans pappa bor där.
De utslagna, de sorgliga, förlorarna i livets spel.
Jody skulle ha skrattat högt vid åsynen av den makabra scenen.
Hon var världens vackraste kvinna.
Hon var mitt livs kärlek.
Mitt allt.
Om hon var här nu skulle hon vara med mig.
Vad har hänt
med mitt ansikte?
Jag är bara 28 år gammal.
Varför ser jag ut så här?
- Ursäkta? - Vad har hänt med mig?
Vad har hänt? Vad har ni gjort med mig?
Vad har ni gjort med mig?
Han bara skrek att han var 28 år gammal,
och det... Det skrämde mig, och jag...
Vad tittar du på?
Inget.
Jag är ledsen.
Var inte det. Ledsen för vadå?
Att det skrämde dig?
Det är ingenting.
Vänta tills du varit här ett tag.
Lugna dig, Nick.
Jag är lugn.
Det är inte mig vi pratar om.
Nej, det är det inte.
Fortsätt.
23.15: Bord och stolar ställdes undan i gymmet.
Läste du mitt senaste brev?
Ja.
Vackert skrivet, eller hur?
Skriv inte till mig om min jävla mamma.
Din jävla mamma?
Hur vågar du kalla henne det?
Hur vågar du säga: "Hur vågar du," till mig?
Låt mig omformulera mig. Skriv fan inte till mig om min mamma.
Du låter bara barnslig när du använder svordomar så där.
Du får inte vara nedlåtande mot mig. Okej?
Du får inte låtsas att du är min pappa
och du får inte skriva om min mamma.
Sluta skriv till mig överhuvudtaget.
Sluta skriva brev till mig.
Du borde spara dem.
De kommer att vara värda pengar en dag.
Jag har faktiskt sparat dem.
Jag har över 100. Det räcker.
Vad bra att du har sparat dem.
Om du tar med sprit hit igen blir du portad. Så är det med det.
Eano the Beano säger att du går på droger.
Vem fan är Eano the Beano? Hur skulle han kunna veta det?
Alla vet det, ryktet går.
Om det är sant, så lycka till.
Men slösa inte bort din talang.
Jag har ingen talang.
Det har jag svårt att tro.
Varför? För att du är så otroligt talangfull?
Ja.
Okej, fram med det, då.
Mästerverket.
Var gömmer du det?
Får jag läsa det? Existerar det ens?
Existerar du, Nicholas Flynn?
Vet du ens själv?
Jag, Jonathan Flynn, existerar! Så mycket vet jag.
Jonathan Flynn existerar!
Håll käften!
Håll käften själv,
annars slänger min son ut dig!
Jag vill att du går.
Hitta nåt annat jävla ställe,
nån suparpolare som är självmordsbenägen nog att ta emot dig.
Jag är en eftertraktad gäst.
För att du är en utmärkt berättare. Eller hur?
- Ja! - God natt!
Kom ihåg en sak, Nicholas.
Du är jag.
Du är jag! Jag skapade dig!
Du är jag!
Jag är inte du!
- Jo, det är du! - Stick till Florida!
Du är jag!
Håll käften! Håll för fan käften!
God natt.
Jag bad att få jobba på hjälpbussen.
Jag klarar inte av härbärget
där min fulla schizo-pappa kan dyka upp när som helst.
Din pappa är gäst här, eller hur?
Nej. Han är bara ett fyllo.
En lurendrejare, som inte har nåt med mig att göra.
Visst. Självklart.
Okej, vi är klara.
- Ja. - Okej.
Man jobbar från nio på kvällen till fem på morgonen.
Hej, jag har en macka till dig.
Ursäkta mig, sir, ledsen att väcka dig.
Jag har en macka här.
Vill du komma in?
"Jonathan Flynn svarade på en gästs begäran att dela en deodorant
"med en verbal attack av rasistisk och sexistisk karaktär mot den andra gästen.
"Mr Flynn reagerade inte på ingripandet.
"Hans verbala attack blev intensivare."
Är du okej?
Ja.
Jonathan spårade ur lite ikväll.
"SPO, Chris, Gabriel och Brian
"eskorterade mr Flynn till den bruna lobbyn insvept i ett lakan,
"eftersom han vägrade klä på sig."
...min vision, Christopher Cobbs bekännelser.
- Pappa gormade... - "I begynnelsen..."
Salinger, Twain...
...pissade på golvet obemärkt. ...Jonathan Robinson Flynn.
Jag sattes här på jorden för att hjälpa andra.
Ignorerad.
Jag sattes här för att skriva mitt mästerverk, och det är skrivet.
Alla behöver vi skapa berättelsen som ger våra liv mening.
- Jag stod vid prästen och höll... - Ge mening till vardagen.
...när han la oblaten på varje tunga.
Flickorna stod på led. Tungorna ute.
Varje kväll återkommer tvivlen ylande genom honom.
Sug-o min kuk-o!
Du! Var är din tro?
Var är din tro? Utan tro är du ingenting!
Du är ingenting!
Ingenting!
Du är ingenting!
Nick.
Jag tänkte sticka.
Okej.
Varför?
För att du är full och jag måste jobba imorgon.
Du också.
Jag är inte full.
Tänker du inte sova över?
Jag går hem.
Jag tror
att efter det som hände idag, så borde du nog inte dricka.
Vad hände idag?
Röstningen.
Jon har orsakat problem på härbärget.
Han blir inte bättre.
Han blir bara sämre.
Jag tycker att det är dags att vi röstar om att porta honom.
Jag tycker inte vi ska porta honom.
Jag håller med.
Vi röstar om det.
Vilken dag är inte galen?
Va?
Vill du sticka?
Sova hos mig?
Nej.
Gå du. Vi ses imorgon.
- Okej? - Okej.
Vilka röstar för att Jonathan ska få vara kvar?
Det är svinkallt där ute. Vi kan inte bara slänga ut honom.
Nick.
Hör du.
Ja?
Du borde skaffa dig hjälp.
Vadå?
Du behöver hjälp.
Behöver du hjälp?
- Va? - Behöver du hjälp?
Nej, det var inte dina vänner som stökade till.
Har du sett min anteckningsbok?
- Nej. - Fan.
Jag måste lämna in en uppgift.
Säg till om du hittar den.
- Om du hade den i din röv... - Skulle jag veta var den var.
Får jag ta lite?
- Rökt crack förut? - Nej.
Gör det inte. Jag har inte gjort annat på tre dar.
Nick, jag läste din novell.
Förlåt, det var inte meningen att inkräkta på ditt privatliv.
Du har alltid varit så lyhörd,
ända sen du var liten.
Mamma?
Vad är det?
- Saknar du honom? - Va?
Nej. Självklart inte.
Den enda personen jag bryr mig om sitter här.
Varför gråter du då?
Det gör jag inte.
Jag gråter inte.
Tänker du äta upp det där?
Det här?
Glassen?
Om jag ska äta upp den?
Nej.
Tack.
Jag gick till stranden,
men lyckades inte kasta mig i havet.
Jag gjorde mitt bästa.
Jag försökte hålla samman allt.
Jag älskar dig
och jag älskar min pappa.
Du är grön.
Uppför trapporna.
Du får inte komma in. Du har blivit portad.
- Portad? - Ja, i två månader.
- Av vem då? - Du är portad oavsett.
- Har jag blivit portad? - Ja, det har du.
Vet min son om det?
Ja, det gör han.
- Var är han? - Det kvittar, du måste gå.
- Fadersmördare, var är du? - Du måste gå.
- Nicholas! Var är du? - Kom igen.
Fadersmördare!
Fadersmördare! Var är du?
- Kom igen, ur vägen. - Kom ut!
Kom ut och möt mig!
Vad gör du? Fadersmördare!
- Jonathan. - Kom ut!
Var är du? Suger du på mammas tutte i nån garderob nånstans?
Jag hade kunnat runka och spola ned dig i toaletten.
- Fadersmördare, kom ut och möt mig! - Ut!
Möt mig, din fadersmördare!
- Möt mig! - Ut med dig!
Hej.
Du, Nick.
Det är slut.
- Ursäkta? - Det är slut.
Du ser för jävlig ut, för övrigt.
Jag skulle inte låta Kapten se dig sån.
Vänta. Vänta lite.
Säg inte bara så och gå.
Prata med mig.
Jag hade en bror som var missbrukare,
min lillebror.
Det har du aldrig sagt.
Jag kan inte ha med sånt att göra.
Inte igen.
Men, jag är inte...
Inte?
Du är inte vadå?
Inte min pappa.
Tycker du att jag är som pappa?
Jag bryr mig inte.
Jag måste jobba.
Mår din bror bra nu?
Hej då, Nick.
Om det är nåt jag inte klarar av, så är det självömkan.
Du,
och du där borta.
Jag jobbar för slavhandlarna.
Få snabb ersättning.
Jag är en mänsklig reklamskylt.
Få din jävla snabba ersättning.
Jag säljer mitt blod, typ O.
Jag har inte ätit på tre dagar.
Så är det.
Värdefullt blod.
Det är förbannat kallt ute.
Jag tappar vänsterfotens tår för att jag inte tar av mig skorna på natten.
Allt ska med i boken.
Mitt mästerverk, En Idiots Memoarer.
Är vi inne eller ute nu?
Det finns inget inne, inget ute.
Jag måste gå på toa.
Ingen behållare, inget att behålla.
Läget, gamling?
Ingen födelse.
Dricker du nåt gott?
Har du nåt till mig?
Vad är det?
Tycker du att du är tuff? Kom hit!
Ingen död.
Det är en jävla gåta.
Välkomna. Jag heter Joey och jag är missbrukare.
- Hej. - Hej, Joey.
Det är fint att se alla här idag.
Det är extra fint att se några nya ansikten.
Det är fyra eller fem.
Det är alltid fint att se nytt folk i rummet.
Jag vill berätta
att det finns gratis kaffe och kakor där borta.
Och jag kan intyga kakornas godhet.
Jag har själv bakat dem, de är fantastiska.
Om det är nåt ni vill prata om,
nåt som ni vill släppa ut,
varsågoda och sträck upp en hand. Vi vill gärna höra er.
Jag var 11 när jag blev hög för första gången,
och jag kände mig som hemma.
Jag vaknade i Paris en morgon.
Det tog ett tag att förstå att jag var i Paris.
Jag hade helt glömt bort att jag flugit en 747 full med folk kvällen innan.
Jag var inte ute från sjukhuset längre än tre veckor.
Jag sov hos min mamma.
Jag klarade inte av det längre.
Jag hällde tändvätska på min hand och tände på
bara för att få morfin.
Helt galet.
Jag såg din pappa häromdagen.
Han såg inte ut att må så bra.
Känner du min pappa?
Det är svårt att undvika honom.
Tack.
Din farsgubbe såg inte så bra ut.
Nån borde få honom inomhus.
Du borde vara inomhus.
Vi kan få in dig nånstans.
Han sover i parkeringshuset, va?
Barlows garage?
Vet inte.
Häromdagen trakasserade Barlow och Ron honom.
Barlow dödade en kille och satt 16 år på Walpole.
De borde inte ha släppt ut honom.
En sån kille.
Barlow och Ron lurade upp din farsgubbe...
- Tjena, kompis. ...högst upp.
Vi tar en drink.
Vill du ta en drink med oss?
De sa att de hade en flaska.
När de kom upp,
höll de honom upp och ned över kanten.
Jag sa åt dig att inte komma tillbaka. Det här är Barlows garage.
Det är mitt garage, din skit!
- Släppte han honom? - Han sa att nästa gång
skulle han släppa honom.
Han är ett jädra psykfall, Barlow.
Föreståndaren sparkar ut en kl. 21.15.
På dörren står det att de stänger kl. 21.30.
Hur kan han göra så?
Är det lagligt?
Du borde nog stänga fönstret.
Förra veckan hoppade en råtta in i bilen.
Hej.
Moses! Moses!
Hej, Moses. Det är lugnt.
Det är Nick, från Harbor Street.
Behöver du nåt?
Vill du komma in från kylan?
Du har inte sett Jonathan, va?
Nej, inte på flera veckor. Tack gode gud.
Du får ta ut den.
Välkomna. Jag heter Joey, och jag är missbrukare.
Hej, Joey.
Vad fan gör du här? Står där som nåt spöke.
Tur att jag såg att det var du. Annars, pang!
Just det. Pang.
Är du här i yrket?
Plockar upp kroppar från gatorna och bär dem till palatset på Harbor Street.
Bögarnas tillflyktsort?
Ja, jag jobbar ikväll.
Kom.
Vadå kom?
Det är iskallt ute ikväll.
Iskallt? Det känner jag inte.
Så nu kommer de med svansen mellan benen, va?
Vet du vad jag säger?
De kan dra åt helvete.
Ta dig i röven, Harbor Street.
Du är fortfarande portad från Harbor Street.
Jag har nog varit här förut.
Jag blev rånad här en gång av ett gäng knarkarjävlar.
- Tack, Jeff. - Lycka till.
Herregud, säg inte att du bor här.
Vilket skithål.
Jag tar en vodka screwdriver, tack.
Det finns ingen sprit här.
- Ingen vodka? - Ingen vodka.
Ingen vodka.
Okej, det är ändå onda grejer.
Jag lägger undan lite pengar.
Jag ska ordna upp mitt liv.
Jag har en vän i Florida.
Han har ett jobb och en lägenhet åt mig i St. Petersburg.
Visst.
Du tror mig inte, va?
- Nej. - Nej.
Det är en hemsk sak att säga, att man inte tror på sin egen pappa.
Jag går upp och lägger mig.
Mina rumskompisar är borta över helgen.
Om några dagar är du inte portad längre,
så du kan stanna här ett tag.
Tills du går tillbaka till...
Jag går aldrig tillbaka till det jävla stället.
Aldrig.
Åh, nej.
Drick inte här.
Jag har funderat på din vackra mor
och hennes icke-olycka.
Jag har tänkt på varför hon skulle göra nåt sånt.
- Vill du ha en drink? - Nej.
Just det. Du föredrar andra saker.
Jag har nog problem med båda.
Problem?
Stackars dig.
Det måste vara problematiskt.
Hon hade läst nåt som jag hade skrivit den kvällen.
En berättelse som hon trodde handlade om henne.
Gjorde den det?
Ja.
Den handlade om en dubbelarbetande kvinna
som försöker hinna umgås med sitt barn under några timmar mellan jobben.
Hon jobbar som bankkassörska.
Hon jobbar som servitris.
Hon kommer hem och tar hand om barnet.
Den var inte klar.
Jag skulle skriva att barnet uppskattade det,
den lilla tid hon hade för honom.
Han tyckte inte att hon var en dålig mamma.
Och han älskade henne.
Hon var allt han hade.
Jag skrev inte den delen.
Jag kom inte så långt.
Så det är berättelsen du kör med
om varför din mor tog livet av sig.
Jag har inte berättat den för nån.
Man berättar för sig själv. De berättelserna är bäst.
Det är en bra berättelse.
Det är bara en sak som inte stämmer.
Ingen tar livet av sig för att de läst en berättelse.
Det spelar ingen roll hur bra man är. Man kan inte döda nån med ord.
Jag har en teori.
Anledningen till att folk begår självmord är att de inte gillar sig själva.
Självförakt.
Det är en rimlig förklaring. Eller hur?
Självförakt?
Känner du till konceptet?
Ja.
Men å andra sidan
är frågan kanske inte varför hon tog sitt liv just då,
utan varför hon valde att hålla ut så länge.
Hur som helst går mitt skrivande extremt bra.
Boken är en klassiker.
Och för att svara på din tidigare fråga: Ja, den existerar.
Precis som du.
Varför?
På grund av mig. Jag skapade dig.
Jag går och lägger mig.
Filten är på soffan.
Du!
Du! Vänta!
- Hej. - Vad gör du? Vart ska du?
Vart jag ska? Till min svit på Ritz.
De håller en för mig ifall att jag tittar förbi.
Jag måste gå. Jag blir sen till slavhandlarna,
och då finns det inga jobb kvar.
Kommer du tillbaka?
- Vart då? - Hit.
Av nyfikenhet,
varför har du inte bett mig att sova hos dig förut?
Jag trodde att om man försöker rädda en drunknande man, så dras man själv ned.
En drunknande man?
Jag är ingen drunknande man.
Jag är en överlevare! En konstnär!
Jag tänker inte dö här ute!
Jag är inte din stackars känsliga mor! Jag är en överlevare!
Och vet du vad?
Tur för dig att du också är det, eftersom du är min son!
Du är inte din mor och du är inte jag, Nicholas Flynn.
Jag släpper dig fri!
Du är inte jag. Jag skapade dig, men du är inte jag!
- Vi ses. - Ja.
Några månader efter det lämnade jag Harbor Street.
Tjena, det är mannen.
Vi ses.
- Okej. - Ta hand om dig.
Ja.
Okej.
Hej.
Jag ska sticka.
Ja, jag hörde det.
- Tack. - För vad?
För ingenting.
För den lilla sparken i röven.
Det var så lite.
- Inget mer Harbor Street, då? - Jag tror inte det.
Du då, kommer du stanna här ett tag?
Ja. Jag är inte klar än.
Jag ville bara säga att jag är ledsen.
För vad?
För din bror.
Tack.
Ta hand om dig.
Du med.
Jag börjar plugga igen,
tar min examen och får mitt diplom.
Jag går på poesiseminarium.
Jag jobbar som lärare i Harlem, Crown Heights och South Bronx.
På vissa skolor bor hälften av barnen på härbärgen.
När Lucille Clifton säger: "Hennes ögon är djur", vad är det för nåt?
- En bild. - En bild.
Bra, men vilken slags bild?
- En metafor. - En metafor.
Vad tror ni att hon försöker säga om hennes ögon?
Min pappas brev följer mig.
Nicky Nu-nu, det kommer glädja dig att höra att mitt skrivande går fantastiskt bra.
Snart, väldigt snart, kommer jag att bli känd.
Inom ett år lyckas Jonathan få en lägenhet, med hjälp av bidrag.
Utan min kännedom, har mina gamla kollegor hjälpt till.
Ja?
- Det är Nick. - Nick vem?
Nicky Nu-nu.
Jag ville bara kolla att det var du.
Man vet aldrig vem som smyger runt i grannskapet.
- Hur mår du? - Hur mår du?
Skaka min hand ordentligt. Ge mig ett fast handslag.
Det var bättre.
Bryt den inte.
Du är påklädd, så bra.
Trevligt ställe.
Ja.
Det är mitt lilla paradis.
Min lilla oas.
Mitt lilla hem när jag är borta från
mitt lilla hem.
Jag är imponerad.
Jag är väldigt lugn, fridfull...
Snart brister han ut det i vanliga hattalet.
...unga flickor som blir våldtagna, dag och natt,
av dessa skitstövlar, dessa pederaster,
dessa jävla präster, dessa kretiner, dessa homos.
Tro mig, jag kan dem.
Jag satt inte inne med korgossar, unge man.
Mellanstatlig transport av stulna värdepapper.
Så löd anklagelsen.
Checkaffären som presenterades av Dippity-Do Doyle.
Om jag inte gjorde som han sa skulle han döda er.
- Tro mig, unge man. - Jag har svårt att fokusera,
jag funderar på att snabbt gå,
men tvingar mig själv att stanna.
Mitt jobb var att gå till bankerna och öppna ett konto.
Jag var den enda som hade finessen att ta sig in.
Hemligheten?
Välj alltid en kvinnlig kassörska.
En svart? Glöm dem. Ingen jävla moral.
Jag hade inte kommit nånvart med dem.
Det är tidigt i månaden, så han har inte spenderat sina pengar än.
Det betyder att han har druckit.
...god rysk vodka. Inte sån där billig sprit.
Vill du ha?
Nej, tack.
Nya tänder?
- Du har nya tänder. - Japp.
Tack vare Uncle Sam. Världens bästa tandläkare.
Ser bra ut.
Här, jag har nåt till dig.
Vad är det här?
- Det är en bok med dikter. - Dikter.
Jag skrev den.
Den ska faktiskt få ett pris.
Ett pris, från vem?
- Från Penn. - Penn.
Ska du få en penna?
Är den dedikerad till mig?
- Nej. - Inte?
Är jag med i den?
Några dikter handlar om dig.
Få se.
"Jag ska böja varje finger bakåt Tills flaskan faller
"Tills benen bryts
"Rädda honom genom att förstöra hans händer"
Anar jag en nypa fientlighet?
Jag har en uppläsning ikväll i en bokaffär.
Du får komma om du vill.
Okej.
Du ska få läsa den.
- Din bok? - Ja, Knappmannen,
även känd som Christopher Cobbs bekännelser.
- Så den existerar faktiskt? - Det är klart att den gör.
Var fan är den?
Den är här nånstans.
Hjälp mig, titta i lådorna. Leta efter en blå mapp.
Jag tror att jag har den här.
Ja. Här är den.
Här är den, del ett.
Är det här del ett? Hur många delar finns det?
Tolv. Åtta finns i tryck.
"Till, tall, tull. Jag tror att jag är full."
Läs det inte här, för guds skull. Den delen är en musikal.
Jag ska läsa den direkt och lämna tillbaka den.
Sno inget.
Jag lovar.
Jag läste hans bok på en eftermiddag.
Den är ett mästerverk.
Jag läste dina dikter.
Den om pistolen är tung.
Det är så klart en ärvd egenskap.
Jag hade blivit förvånad om du inte skrev bra.
I 30 sidor verkar den lovande.
Sen, precis som hans liv, faller den sönder i osammanhängande bitar.
Hans manus är inte färdigt.
Så vitt jag förstår,
är den enda färdigställda boken om min pappa boken som jag fick skriva.
Jag, min pappas oerkända, omedgörliga spökskrivare.
Jag har pratat med Little, Brown.
De ger ut min bok. Fyra miljoner dollar i förskott.
De kallade boken ett mästerverk.
Allt jag skriver är ett mästerverk.
"Actionhjältens ögon klippta från affischen
"All betong som tynger ned
"En fin kant glimrar runt din kropp
"Som om den kunde tyglas
"Som ett finger slickas, doppas och gnuggas mot gommen
"Tills tänderna försvinner
"Kysser mina händer dig
"En natt nedbruten i gryn
"Om du känner dig vilsen, gräv
"En grotta i snön, snabbt
"Du behöver skydd mot natten
"Ett ljus kan hålla dig vid liv
"Motorn i dina lungor värmer luften runt dig
"Någon kommer att sakna dig
"De kommer att skicka ut sina hundar
"Du är väl nånstans?"
Tack.
Varsågod.
Tack. Tack för att ni kom.
- Hej. - Hej.
Han är här.
Jonathan, det här är Inez. Inez, det här är Jonathan.
Väldigt trevligt att träffas.
Trevligt att träffas.
Och det här är Maeve, ditt barnbarn.
- Vill du hålla henne? - Det är lugnt.
Nej, han kan få hålla henne.
Jag har hållit i barn förut, Nicholas.
Ser du?
Ja, jag ser.
Okej, Nicholas, du får den.
Jag testamenterar den till dig.
Du får sista ordet.
Swedish